Svante, for helvede. Nu skal du høre den rene magi.
Direkte fra pladetrykkeriet. Kom her.
-Hvad siger du så? -Ja.
-Den sang burde få mig i radioen. -Ja.
Ikke sandt? Den har jo alle elementer, et hit skal have.
-Kan du høre, hvad den handler om? -Ja.
En norrlandsk skovrydning, som græder. Skovindustrien har sat sine spor.
Med sine grådige skovle. Stubbe overalt. Og en masse visne grene.
Ja, det kan man faktisk godt høre en lille smule.
En lille smule? Kan du ikke høre, hvor passioneret jeg spiller?
Jeg kanaliserer jazzen og grunden til al musik.
Vi taler Nestor Torres, Herbie Mann, Bud Shanks, David Fathead Newman.
Hvad f...? Abba?
Altså...
Har du bestilt det svineri? Vi sælger musik, ikke underholdning.
Hvis vi sælger dårlig musik, så har vi råd til at bestille god musik.
Snedigt. Du er ikke så dum. En rigtig lille smugkapitalist.
Den slags idéer får jeg aldrig. Jeg har for høje idealer.
Men, hvad hvis du blev medejer? Køb dig ind i butikken?
-Jeg har ingen penge, Bengan. -Jo.
Pladebutikker er en sikker investering. Læg 10.000 på bordet.
Folk vil altid handle musik.
-Så bankdramaet på Norrmalmstorg... -Hvad er det for en idiot ...
... der prøver at røve en bank uden en egentlig plan?
Medejer, Svante? Vil du kaste dig ud i noget med stort ansvar, når du er syg?
Tænk dig nu lidt om. 10.000 kroner, det er mange penge.
Mor, det er det her, jeg har drømt om. Jeg har musik i årerne.
Nej, kun blod. Ikke andet.
-Pladebutikken er det eneste vigtige. -Men du må jo ikke anstrenge dig.
Du cyklede vel forresten ikke herhen?
Jeg kan klare mere, end du tror, mor. Du skal ikke bekymre dig.
-Gør du det? -Det ser ud til regn.
-Det er godt for altanens blomster. -Hallo. Jeg er løbet tør for pilsnere.
Gør noget ved det.
Svante, gør sådan her: Find en kæreste. Det løser det meste.
Du har brug for en kvinde, der varter dig op.
... besværliggør forhandlingerne. Situationen er altså uændret.
Selvfølgelig skal du være medejer af pladebutikken, Svante.
-Virkelig? -Jeg tager det fra opsparingen.
-Tak, mor. -Men sig ikke noget om det.
Det bliver godt. Skal jeg følge med i morgen?
-Følge med hvorhen? Hvorhen? -Den årlige kontrol. Har du glemt den?
Nej, men jeg smutter selv derhen. Farvel.
-Farvel. -Gå forsigtigt.
-Svante, hvor er uret, der hang der? -Aner det ikke.
Du, jeg vil købe mig ind i butikken. Jeg fik lov at låne af min mor.
-10.000. -Nu får jeg altså gåsehud.
Mærk.
-Velkommen. -Skal jeg ikke underskrive et papir?
Nej. Den slags kapitalistiske mummespil bruger vi ikke her.
Vi stoler i stedet på hinanden. Så, nu er vi kompagnoner.
Vi begynder i aften med en ordentlig lageroprydning.
Det bliver nok sent, men hvis vi ryger en god bønne, går tiden hurtigere.
Det er min erfaring. For fanden, hvor har jeg det godt.
KONGEN FIK VEJRTRÆKNINGSBESVÆR
Svante Karlsson? Velkommen. Følg med.
Dine tal er ikke blevet bedre, desværre.
-De er blevet betydeligt værre. -Jamen, kan man ikke gøre noget?
Da jeg var ti år, sagde De, at man ville kunne hjælpe mig i fremtiden.
-Nu er vi jo i fremtiden. -Jo, men vi er der ikke helt.
Forskningen...
Forskningen går jo fremad.
En dag vil man kunne reparere syge hjerter.
-Men ikke mit, eller hvad? -Du får denne her med.
Men hvis jeg kan klare mig i fem år mere, kan man så hjælpe mig?
Her har du en iltflaske.
Hvornår går det i stå? Hjertet. Ved man det?
Nå, for søren, det ser ud til regn igen.
Regn er godt. Vi har plantet rododendron på landet.
Slidstærke buske. Men det er Gunilla, der tager sig af det.
Hun er faktisk fantastisk til det.
Det er lettere at tælle, når man ryger en koger.
-Ræk mig den rosa æske, så er du sød. -Rosa? Du mener den brune?
For dig er den brun, for mig rosa. Det er en æske. Det er hovedsagen.
Tænk nu større. Udvid horisonten.
Svante, hvad er der med dig? Er du utilpas?
Hvad...? Det er ligesom i sidste uge, da vi satte de nye hylder op.
Jeg er nok bare ikke i form.
Svante? Svante, se på mig.
Du ved godt, at man fortæller sine kompagnoner alt?
Ja.
Jeg, for eksempel.
Jeg har en pokkers besværlig udvækst på et -
-ret pinligt sted.
Det er ikke noget, jeg går og fortæller folk.
Men nu fortæller jeg det til dig, fordi du er min kompagnon.
Det er kun lægen og dig, der ved det.
Og så mig. For det er jo min udvækst.
Du, Bengan. Tror du på skæbnen?
Skæbnen? Godt, du spørger om det, når jeg har svar på alt.
Ja, selvfølgelig er der en skæbne. Alt, hvad der sker, er forudbestemt.
Og det er ret skønt. Så behøver man ikke anstrenge sig så meget.
-Jeg må have skiftet den møglås. -To hurtige til venstre. En til højre.
Hvad fanden?
Svante, er du hjemme?
-Hej. -Der er du jo.
-Vi ringede ti gange. Du skræmmer os. -Bare rolig. Det kører.
Du tager en kasse plader med i aften, ikke? Er der kommet noget fedt nyt?
-Jeg kan nok ikke i aften. -Hvad er nu det for noget?
Du har fødselsdag. Der kommer damer. Der kan blive gruppesex med lidt held.
Hvor mange kakerlakker findes der?
-Kom nu, vi smutter. -Altså, jeg ved ikke rigtig...
-Kom nu. Dårlig kondi, eller hvad? -Nej, jeg skulle bare tjekke pladerne.
Svante. Kom nu.
-Hejsa. Tillykke med fødselsdagen. -Tak.
-Værsgo. -Tak.
I aften spiller vi kun musik, der gør tøserne liderlige. Har du sådan noget?
-Jeg bruger ikke så banale kriterier. -Skide være med kriterierne.
-Vil du ikke knalde? -Der findes faktisk vigtigere ting.
Svante, se mig i øjnene. Ved du...
Jeg har en mistanke om, at du aldrig har knaldet.
-Står det så slemt til? -Du er så overfladisk, Gunnar.
Der bliver måske gruppesex senere. Så er det bare at kaste sig ud i det.
Ingen går op i, hvem der boller med hvem. Det er skide solidarisk.
-Ikke også, Krister? Solidarisk. -Jo.
Halløj, Svante. Sidder du her? Vil du ikke danse med mig?
-Nej, jeg har det fint her. -Det tror jeg ikke.
Kom nu og dans. Man lever kun én gang, ved du nok.
Undskyld, men jeg orker ikke mere.
Hvad er der med dig? Du er jo dødkedelig.
Svante. Pust lysene ud, for fanden. Det brænder jo.
Ønsk noget. Ønsk gruppesex. For fanden, da.
Der kommer ikke noget tog her. Der er en forhindring i tunnellen.
Jeg tror ikke, det er en god idé at blive siddende her.
TÆNK PÅ FREMTIDEN Vi hjælper dig, hvis uheldet er ude.
Jeg vil jo leve. Jeg vil leve.
-Hej. -Hej?
-Har du hængt vasketøjet op? -Vasketøjet?
Jeg taler ikke med dig, kan du vel se.
-Nå, nej. -Herligt. Vi ses derhjemme, ikke?
Vin, eller... Ja, præcis.
-Ja, ikke også? -Næste...
Samme station...
Jeg forstår det ikke. Hvad er det her?
Undskyld, hvor er Bengt Klangs pladebutik? Hvad sker der?
Det må du nok spørge om. Hvad sker der?
Fandens...
-Hvem er du? -Hvem er du selv?
-Hvad laver du i min lejlighed? -Din lejlighed? Det er min lejlighed.
-Hvor er jeg? Hvilken adresse er det? -Klockargränd 4.
-Første sal? -Ja.
-Jeg har det skidt. Jeg må ringe. -Det er ikke mit problem.
Jamen, okay. Ring, så.
-Jamen... -Skal jeg taste nummeret for dig?
Nej, jeg vil gerne låne en telefon. Må jeg komme ind og ringe?
Jeg ved ikke, hvad du har fyldt dig med, men du bør holde op.
-Det er jo min lejlighed. -Jeg ringer til politiet.
Undskyld. Hvordan gør man?
Du trækker med fingeren, der hvor der står, at du skal trække.
-Hallo? -Hallo.
Hvor er det strengt at tage mobilen, når jeg prøvede at hjælpe dig.
-Det var ikke min mening at tage den. -Hvad så? Hvor er du?
-Ja, hvor fanden er jeg? -Kom, og giv mig den tilbage nu.
EFTERÅRSMODEN 2016
Undskyld, men hvilket år er det?
-Hvilket år det er? -Ja.
-2016. -2016? Nej, det er da 1973.
Jaså.
-Hallo? -Hvor er du? Sover du stadig?
Undskyld, jeg havde et slemt mareridt. Jeg troede, at jeg var fremtiden.
Jeg rører ikke noget psykedelisk mere.
Sidst troede jeg, at jeg var Gösta Boman. Frygtelig ubehageligt.
Jeg ville slagte proletariatet med kårde og mappe.
Vi har ikke tid til at tale om det nu. Kom herhen i en fart.
Hvad fanden?
Jeg kom til at tage den med.
-Kan den svæve? -Hvorfor skulle en walkie-talkie det?
Det ved jeg sgu da ikke. Ring til hende, så tror jeg på dig.
Det går ikke, hun lever jo i fremtiden.
Hun lever i fremtiden, og du lever i fantasien.
Se her. Er det her vores tid?
Tatoveret. Det rene klatmaleri. Er hun rockstjerne, sømand eller kriminel?
Aner det ikke. Se. Sådan ser biler ikke ud.
-Nej, det må jo være svævende biler. -Men, Bengan...
Hvordan gjorde du det? Fotografier fremkaldt direkte i walkie-talkien.
-Syret. -Tror du på mig nu?
Kan de fotografere med walkie-talkies, så kan de måske...
Hvad kan de måske?
Så kan de måske lave et nedslidt hjerte.
Så det er problemet. Det er derfor, du får blå læber -
-taber pusten, bliver træt og må sidde ned af og til.
Du har vrøvl med dikkeværket.
Surt. Kom.
Vær ikke bekymret. Jeg skal nok tage mig af dig, stol på det.
Ved du, hvad du trænger til nu?
Du trænger til at ryge en ordentlig bønne. En stor fedtet libaneser.
-Glem libaneseren. Gå med i aften. -Gerne. Eller, hvorhen?
Til fremtiden.
-Skal man sidde her? -Ja.
-Jeg er klar. Gå i gang. -Jeg ved ikke, hvordan man gør.
-Man skal nok bare vente. -Det tidsrejsepjat er overvurderet.
Det er nemt at rejse i tiden.
Alle kommer til fremtiden. Det er bare at vente, så kommer man derhen.
Ikke det tog. Det skal være blåt.
Det skal være blåt. Hvor er jeg dum.
Ja...
Jeg gider ikke det her. Jeg går hjem og øver på fløjten.
Jeg skal købe tobak, før købmanden lukker.
Men find lige ud af, hvilket år jeg slår igennem.
Og køb noget godt græs. Det er sikkert lovligt til den tid.
-Ja... -Men, Bengan...
Bengan. Toget er her nu.
Hej, undskyld, at jeg tog din walkie-talkie. Lad mig forklare.
Jeg ved godt, det lyder dumt, men jeg kommer fra...
-70'erne. -Spændende.
Jeg har brug for din hjælp. Vær sød at lukke op.
Hvis kakkelovnen stadig er der, så har den en x-formet sprække.
Jeg lavede sprækken forleden. Eller i 1973, alt efter hvordan man ser det.
-Har du været inde i min lejlighed? -Jeg har boet i den, for 43 år siden.
Spørg mig ikke, hvordan det kan ske. Men se billederne i walkie-talkien.
Du genkender vel gaden? Du genkender vel uret?
-Kan du se, at det er en anden tid? -Ja, du har lavet dem i Photoshop.
-Sprækken i kakkelovnen? -Ja.
Det er samme kakkelovn og lejlighed. Hvor længe har du boet her?
I tre år. Min farfar har haft den siden 70'erne. Så fik min far den.
Mine forældre mødte hinanden her i 1980'erne.
-Havde din farfar den i 70'erne? -Ja.
-Gad vidst, hvor jeg flyttede hen? -Du var ikke født endnu.
Du har ikke lejekontrakt med ret til genhusning, vel?
-Lejligheden er 75.000 værd. -75.000? For den lille lejlighed?
Per kvadratmeter, kan du nok forstå.
Hvordan rejser du i tiden? Spiser du svampe?
Jeg synes, det er lige så sært som du, men jeg er herfra.
Svante Karlsson, født i 1951. Hold da op.
Synes du, at du ligner en på 65?
-Hvad? -Jeg er syg. Vær sød at hjælpe mig.
Din diagnose kan helbredes med en rutineoperation.
-Virkelig? Så kan jeg klare mig. -Ja.
-Hvem skrev svaret i den maskine? -Hvem som helst.
-Kan hvem som helst skrive i den? -Wikipedia, selvfølgelig.
-Jeg orker ikke den her leg... -Hvad sker der? Den startede selv.
Du sidder på fjernkontrollen.
-Har du ikke tv, hvor du kommer fra? -Jo.
Enten er du god til at spille dum, eller også er du dum. Nu må du gå hjem.
Jeg er hjemme, egentlig.
Må jeg ikke nok sove på sofaen?
Kan du ikke hjælpe mig på hospitalet i morgen?
Og jeg er ikke dum.
Jeg aner ikke, hvorfor jeg går med til det, men okay. Sov på sofaen.
-Hej, hej. -Hej.
-Hej, hej. -Hej, hej.
-Hvad laver han? -Han tigger. Det er en tigger.
-Er der krise, eller hvad? -For fattige rumænere og bulgarere.
-Hej, hej. -Må kommunister rejse til udlandet?
-Der findes ingen kommunister. -Hvor blev de af?
De startede vel en forretning, som alle andre?
Jeg var ikke født, da Berlinmuren faldt, så jeg er ikke så engageret.
Nu skal jeg arbejde, så stop legen. Du må selv tage på hospitalet.
Jaså?
Jamen dog. Det her kørekort løb ud i 1979.
-Ja, men du har jo mit personnummer. -Du er ikke 65 år, det kan jeg se.
Jeg kan ikke forklare det, men jeg har brug for en læge.
Stop nu. Det her er akutmodtagelsen, ikke en kunstinstallation.
-Tag mig alvorligt, jeg er syg. -Du er ikke syg med den attitude.
Du er på akutmodtagelsen. Tal med din praktiserende læge.
Mange tak.
-Hvad sker der med hospitalsvæsnet? -Vi kan ikke tale. Chefen bliver sur.
Jeg skal nok være stille.
Hvad er det?
Det sad der, da vi flyttede ind. Vi ved ikke, hvordan det er havnet der.
Jeg skal nok være stille nu.
Du, vil I ødelægge hans liv på den måde?
-Hvad mener du? -Han kan ikke få arbejde med den.
Ved du hvad? Kom tilbage, når vi lukker i stedet.
-Hvorfor sagde du ikke, det var akut? -Damen var besat af personnumre.
Viste du hende kørekortet? Er du dum, eller hvad? Det er jo ikke engang ægte.
-Giv mig det. -Jo, det er ægte.
Okay, nu gør vi det her ordentligt.
-Nu går jeg ind i dødebogen her. -Dødebogen?
Alle, der har levet mellem 1901 og 2016.
Hør. Den, der havde det her person- nummer, døde den 1. september 1973.
Altså virker legen ikke mere.
Den 1. september? Om fire dage?
Det er ikke om fire dage, men snarere for 15.000 dage siden.
Selv i en leg må der være regler.
Jeg må skifte låsen. Jeg kan ikke stå sådan her hver aften.
To hurtige vrid til venstre og et langsomt til højre.
-Herligt. Er du låsesmed, eller hvad? -Nej, jeg arbejder i pladebutikken.
Eller, ja. Arbejdede.
-Der er næsten ingen pladebutikker. -Lytter ingen til musik?
-Jo, man har den i walkie-talkien. -Er der en kassette i den?
-Er det dyrere end at købe en LP? -Ingen, jeg kender, køber musik.
Hvad er det for et forbandet tyvesamfund?
Vent, vent. Hvor skal du hen?
-Hvad? -Du er den eneste, jeg kender her.
-Hvad er det? -Nå, vil du stadig lege? Okay.
Det er cd'er. Dem køber ingen mere.
Abba? Hører du sådan noget møg?
Møg? Det var et af verdens største bands. Alle kunne lide dem.
Nej, Abba kan man da ikke lide?
De, der hånede dem i 70'erne, skammer sig nu.
Hvad?
Undtagen Mikael Wiehe. Ham skammer vi andre os over.
-Hoola Bandoola er da fede? -Okay, den slags er meget sødt.
Sødt?
Her, den må du få.
Bengan...
Hvad skete der? Stoppede legen?
Jeg dør om fire dage, og du laver gas med mig.
Du er virkelig speciel.
Det er vel ikke så sært, at jeg ikke tager dig alvorligt.
Måske skulle du bare sige, hvem du rigtig er.
Nej, nej.
-Kan man købe en operation, tror du? -Den koster sikkert en million.
Man kan lade sig operere og tage hjem uden at betale.
De opererer ikke på kredit. De tjekker din indkomst.
Du har ikke engang et personnummer. Ikke i legen, i hvert fald.
Det er ikke en leg. Kom med, så skal du se.
-Til psykiatrisk, eller hvad? -Til 70'erne.
Du er sjov. Eller noget.
Svante. Vent.
-Vil du med ud og have en øl? -Jeg har ingen penge.
Krister har stjålet en håndtaske. Hvor meget skal du bruge?
-En million. -Ja...
Se, hvad jeg har gaflet. Bakspejlet.
Jeg vil svejse dem sammen til en loftslampe. Sejt, ikke?
-Kom nu, vi snupper en pilsner. -Nej, jeg skal planlægge fremtiden.
Satans lås. Jeg tilkaldte en låsesmed, så nu må vi håbe, det ændrer sig.
-Så du, hvornår jeg slår igennem? -Det bliver til næste år.
1974? Du, Svante. Drop nu det der. Man kan rejse med skib, tog og fly -
-og endda til månen, men ikke i tiden. Det er for uvirkeligt.
-Okay, hvordan forklarer du det her? -Hvad? Absolute Progg? Hvad er det?
Fremtidens lp'er. Sølvplastic. Din sang om skovrydningen er med.
Hold da op. Jeg er med på samme plade som Hoola Bandoola, Fläsket Brinner -
-Gudibrallan, Risken Finns, Rob Karlsson, Svettet Rinner -
-Tegelbrak, Älgarnas Trädgård...
Bengt Klang. Du så ingen salgstal?
Der findes ikke pladebutikker, og Berlinmuren er revet ned.
Har de forbudt musik i fremtiden? Det anede mig.
Det forklarer det her. Udlejerne opsiger os.
Pladebutikken må ikke være her mere. Biksen skal sælges. Også den, du bor i.
-Køb dem. Køb begge husene. -Er du gal? De skal have 700.000.
Elsa sagde, at lejligheden er 75.000 værd per kvadratmeter.
Så er begge huse cirka 85 millioner værd.
-85 millioner? -I fremtiden, om 43 år.
-Har folk deres egne seddeltrykkerier? -Jeg dør om tre dage, Bengan.
Jeg dør på lørdag, hvis jeg ikke har råd til en operation i fremtiden.
Jamen, 700.000. Det er en livsløn. Så mange plader kan man ikke sælge.
-Vi må røve en bank. -Røve en bank?
Det skal man ikke kimse ad. Det er folkets penge. Vi planlægger et kup.
-Halløjsa. -Magiske Mats...
Han vil have en jazzplade mod at trylle lidt. Hej, Matte.
-Hej. Tænk på et kort. -Klør knægt.
-Nej, et andet kort. -Hjerter es, så.
Hjerter es?
Se.
Hjerter es. Jamen, så tag en lp.
-Skulle der skiftes en lås ud? -Hvor fanden har du været?
-Er det den dør? -Ja, hvad tror du selv?
-Ja, det tror jeg. -Den går trægt.
Man skal rykke to til venstre og en gang til højre.
-Ja, det ordner jeg. -Hvad koster det?
-Ja... 24,50. -Glem det, skal du ruinere mig?
-23 og en lp. -20,50 og en ep.
-Monica Törnell? -En brugt. Monica Törnell er ny.
-Top? -Okay.
Se lige det her. Jeg er med på den her plade.
-Det er jo ikke en plade. -Det er en slags musikæske.
-Hvad er der nu? -Kortet er væk.
-Hvilket kort? -Hjerter es. Jeg fjernede det i 1973.
-Nu har det ikke været der i din tid. -Jeg har knoklet hele dagen.
Jeg ændrede på fremtiden, en test.
-Man kan altså ændre på ting. -Og hvad så?
Jeg ved, hvordan jeg får penge til operationen.
Dit hus og det her hus er til salg for 700.000 kroner i 1973.
-Jaså. -Jeg vil købe husene.
-Javel. -Kender du nogen, der har 700.000?
-Hvem vil ikke gøre den investering? -Der var jo andre sedler i 1973.
Jo, men det burde kunne lade sig gøre på en måde.
Ved du hvad? Jeg har ikke tid til rollespil. Jeg er lidt træt.
Hvad med låsen? Den har drillet, men nu er den skiftet.
Låsen har aldrig drillet. Stop nu. Jeg tror ikke på dig.
-Tror du ikke på, at jeg er syg? -Ikke i hjertet, men højere oppe.
Elsa, det definitive bevis på, at jeg kan rejse i tiden, er hjemme hos dig.
Ja, ja.
-Ja, okay? -Kan du ikke se det?
Hvad i mit garderobeskab beviser dine tidsrejser?
Åbn, og tjek indersiden af døren.
Den der? Den har jag faktisk købt brugt, sorry.
Lad være at latterliggøre det. Se bagved.
Ja, hvad?
Har du noget værktøj?
-Jeg troede, at du var... -Sindssyg?
Vil du hjælpe mig med penge til husene? Jeg har brug for din hjælp.
Jeg vil prøve. Det nemmeste er at tage en iPhone med og få patent på den.
Nej, vi ændrer så lidt som muligt.
Tiden er som et korthus. Rører man et kort, så vælter det hele.
Tror jeg.
Jeg trænger vist til en øl. Tror jeg.
To Söder-IPA.
-Jeg giver. -110, tak.
-Nå, så drikker jeg vand i stedet. -Den 50'er gælder ikke mere.
Jeg giver.
-Hænger du og dine venner ud her? -De studerer, vi ses mest på Skype.
Skype? Skal vi gå derhen?
-Jamen, man kunne jo købe... -Udgåede sedler fra 1973.
-Ja, der er sikkert samlere. -Smart.
Samlerværdien er 125 kroner per seddel.
700 udgåede 1000-kronesedler fra 70'erne koster altså...
Hvad bliver det? 87.000 kroner.
Man kan købe udgåede sedler fra 70'erne på internet.
-Som en slags postordre. -Hvor får vi 87.000 fra?
Man har ti dage til at betale. Hvis du køber husene i 1973 -
-er der penge, når du kommer her tilbage næste dag.
Jeg har lige hentet dem.
-For mig ligner det Matador-penge. -Okay...
-Hvordan ved du, hvilket tog det er? -Det skal være grønt.
Man kan godt komme tilbage, ikke? Jeg vil ikke sidde fast der.
Hvad?
Her er jo ikke noget tog?
Det kan ikke passe. Utroligt.
-Hvad skal du forestille? -Hvad?
-Der er vel udklædningsfest? -Ligesom.
Ligesom hvad?
Heftigt.
Mit arbejde.
-Har han altid fandtes? -Aner det ikke.
-Skal din kollega have pengene nu? -Vi går op til mig og ringer til ham.
Han svarer ikke, men han er i pladebutikken i morgen.
Nu skal du få noget god mad. Drømmeskinke, det er min hofret.
Skinke, ananas, fløde og tomat.
Lækkert.
Svante, sortér skraldet. Tænk på os i fremtiden.
Ja.
Nu skal du smage Beyaz. Herlig hvidvin.
Du kan godt kende den, ikke? Du kan se, at det er samme lejlighed, ikke?
Hvordan sætter man den på?
Den her er også god, men efterfølgeren var dårlig.
-Ikke også? -Den er ikke kommet endnu.
Ups, undskyld.
Undskyld.
-Skal vi lægge os? -Nej, jeg kan godt stå.
Godmorgen.
-Bengan? -Nej, det er mor. Hvor har du været?
-Føj, hvor klamt. Svante... -Hvad? Har du fået en kæreste?
-Hvad sker der? -Ikke noget.
-Føj. -Du har ikke glemt vores middag?
Roulade med is til dessert. Tag pigen med, så vi kan møde hende.
Jeg skal på arbejde nu.
Min mor ringer hele tiden. Det er nok trist at gå hjemme hele tiden.
-Er hun arbejdsløs? -Nej, husmoder.
Stakkels hende. Hun burde møde min mormor.
-Hvad? -Jeg bør nok ikke blande mig.
Velkommen til 70'erne.
Her har vi klatmaleriet.
Bengt Klang, Bengan blandt venner.
-Elsa. -Svantes kompagnon. Fede sko.
Man møder sjældent en voksen, som ikke er født, så jeg tager et billede.
-Altså, Bengan. -Appelsin.
Sådan.
En lille velkomstgave. En smertelig melodi om en grædende skovrydning.
Komponeret og fremført af undertegnede på tværfløjte.
-Vi kan lytte til den med det samme. -Bengan, ikke nu. Det klarer jeg ikke.
Duer det ikke? Har I svævende tværfløjter i fremtiden?
Der er ikke noget svævende i fremtiden, bortset fra moralen.
-Åh, hvor vildt. -Nu kan du købe husene, Bengan.
-Af sted. -Ja, ja.
Forresten, hvad gør vi med overskuddet? 84 millioner.
Det går til kampkassen.
-Kommunistpartiet, hvad ellers? -Hvad er der galt med Røde Kors?
Vent, Bengan. Jeg skal lige... Ti af dem var mine.
Af sted. Køb husene.
Nå, tager vi tilbage nu, eller hvad?
Vi skal se, at købet går igennem. Vi kan ikke ringe til Bengan i fremtiden.
Okay, skal vi vente her, eller hvad?
Vi er inviteret til middag hos mine forældre.
Jeg vil gerne møde dem en sidste gang, hvis noget går galt.
Min mor laver god mad.
-Tak for mad. Det var rigtig godt. -Hvor herligt at høre.
-Hvor kommer du fra, Elsa? -Jeg kommer fra...
-Vi bor i samme opgang. -Jaså. Hvad skal du være som stor?
-Hun er kunstner. -Jeg spørger ikke om hendes hobby.
-Jeg spørger, hvad hun arbejder med. -Hun er tatovør.
Javel.
-Og dine forældre, hvad laver de? -Lige nu?
-De... -Må jeg selv svare?
Min far Ruben er vel i skole, og det er min mor Alice også, tror jeg.
Altså lærere begge to? Akademikere? Herligt, det ville jeg også være.
Nu gik du altså på husholdningsskole, og det er fint. Der mangler pilsnere.
Gør noget ved det. Pilsnere.
Nå, Elsa. Så du har ingen akademiske point?
Jo, jeg har læst kønsvidenskab.
Jaså. Selv udvikler jeg skrivemaskiner.
Der er ikke mange, der tænker på det, men det er en vigtig opfindelse -
-i menneskehedens historie.
Undskyld, jeg må ringe til Bengan.
Man kan gå ind i en middelalderlig kirke og blive fascineret af et orgel.
-Bengan, det er mig. Hvordan går det? -Godt, nu har jeg købt husene.
Tag til fremtiden, så møder jeg dig der med penge til operationen.
Hallo? Er du der stadig? Svante, hvad er der?
Skrivemaskinen er et nytteredskab -
-på linje med ploven.
Eller kælken for den sags skyld.
-Svante? Hallo? -Mennesket vil altid udtrykke sig.
Derfor er der fremtid i skrivemaskinebranchen.
I fremtiden er der ingen skrivemaskiner.
Nej, netop. Derfor udvikler vi elektriske skrivemaskiner.
Ingen tror på mekaniske maskiner i mit firma.
Fremtiden er elektrisk. Jeg skal følge med i bankrøveriet på Norrmalmstorg.
Du, jeg tager rouladen ved tv'et.
Det skal smage godt.
-Her er nummeret til min mormor. -Hvorfor det?
-Bankdramaet ved Norrmalmstorg... -Kvindebasisgruppe?
-Så er der snart roulade med is. -Nu hørte jeg ikke, hvad de sagde.
Jamen, Svante.
Jeg hviler mig bare lidt.
Vi må smutte nu. Jeg talte med Bengan. Det er på plads.
-Hvad med rouladen? -Jeg tager den foran tv'et.
Kom nu i gang.
Jeg kan forstå, at du ikke ved bedre, men det er pinligt -
-at råbe på roulade som et lille barn. Det er dumt.
Gå selv ud og hent den. Har du forstået?
Ja, jeg henter selv rouladen. Absolut.
Godt.
-Jeg er væk et stykke tid. -Skal du ud og rejse?
Det kan man godt sige.
Her er de penge, jeg lånte. Forretningen går godt nu.
Herligt. Hvornår kommer du tilbage?
Det ved jeg ikke rigtig. Mor...
Vi ordner det, Svante. Jeg er her jo.
Vi gør det sammen.
Toget.
Elsa?
Elsa. Elsa.
Elsa?
-Der er ingen Elsa her. -Hvor længe har du boet her?
-I 30 år. Hvorfor? -Fandens.
Vil du kigge i din datamaskine, om Elsa Agner, født i 1990, lever?
Nej, der er ingen Elsa Agner.
-Hvem ejer huset? -Klang Invest AB.
Klang Invest? Bengan... Har du adressen dertil?
-Hej. Jeg leder efter Bengt Klang. -Ja, og hvem skal jeg hilse fra?
Svante. Efternavnet er ligegyldigt. Han ved, hvem jeg er.
Hej. Har vi nogen aftale med en Svante i dag? Nej.
Desværre. Ingen aftale med Svante.
Svante Karlsson. Vi drev en pladebutik. Det handler om penge til min operation.
Ja, okay. Hørte du det?
-Han kender ingen Svante Karlsson. -Vel gør han så.
Så sætter jeg mig der og venter, til han går hjem.
Hvad fanden?
Bengan...
Det skal jeg nok.
Her kan du ikke sidde. Gå, ellers tilkalder jeg vagten.
Giv den her seddel til Bengan.
DØR PÅ LØRDAG DIN VEN SVANTE
-Gunnar, er det dig? -Ja?
Jeg har brug for din hjælp, Gunnar. Du kan godt genkende mig, ikke?
Svante? Hvad er det for en makaber joke?
Jeg ved godt, at det lyder skørt, men jeg har rejst i tiden.
Du, Svante døde i 1973, og jeg var med til begravelsen.
Kan du huske, at du viste mig de 20 bakspejle?
Du ville svejse dem sammen til en loftslampe.
Vi glemmer lige tidsrejserne. Hvorfor skulle jeg låne dig penge?
Jeg tager det igen: Jeg dør snart.
Klart, men hvorfor ikke gå til lægen?
-Jeg har jo ikke noget personnummer. -Klart.
Du skal vide, at jeg er enormt kritisk over for psykiatrien.
-Du genkendte mig jo, ikke sandt? -Klart, men saft.
Vil du have saft, inden jeg kører dig tilbage?
Jeg har selv lavet den. Rabarber.
-Du er gift? -Klart, med Ulla.
-Hvornår mødte du hende? -Til en fest i 1973.
-Så gik vi på politiskolen sammen. -Politiskolen?
-Klart. -Du, har du en datamaskine?
Jeg har fundet Elsas far. Der er kun én Ruben Agner i registret.
-Godt, er han gift? -Ja, med en Karin.
Elsas mor hedder jo Alice.
Klart. Men der står to børn på adressen, to drenge.
Der er ingen Elsa her. Er det dine kontaktpersoner i psykiatrien?
-Øv. Elsas forældre mødtes aldrig. -Hvad?
-Bengan ændrede historien. -Klart.
Vil du have et lift til psykiatrien nu?
Kom nu, Bengan. Svar.
Hej, Svante. Vil du med til fest? Der er chance for gruppesex. Eller hvad?
-Hvad er det? Har du stjålet den? -Det er ilt.
Heftigt. Vil du med til fest?
Der bliver gruppesex. Frisk dig lidt op, og byt underbukser.
-Jeg dør i overmorgen. -Sådan kan det føles af og til.
Lad nu være med at være så kedelig.
Og det skulle komme fra en politimand, som laver sin egen rabarbersaft.
-Er det ilten? Må jeg prøve? -Jeg vil også prøve.
Næh, nej. Vil du ikke med?
-Tænk, hvis hun er med til festen. -Elsa?
Der er muligvis kvinder med bedstemornavne til festen.
-Ulla er der sikkert. -Hvilken Ulla?
-Svante. Er du rask nu? -Nej, jeg dør stadig i morgen.
-Gav jeg dig ikke penge? -Jeg fik ikke lov at hilse på dig.
Du ejer et imperium og lader, som om jeg ikke findes.
Nej, for satan. Hvordan kan man gøre sådan ved andre mennesker?
Spørg dig selv. Du skaffede ingen penge.
Du skulle donere overskuddet, men beholdt det.
Se det fra min side. Skal jeg undskylde for noget, jeg ikke har gjort?
-Sikke noget. -Og Elsa eksisterer ikke mere.
Der bor en anden, der hvor hendes forældre skal mødes.
Du har slettet Elsa. Men det er ikke sket endnu. Det kan ændres.
-Du skal ikke eje husene. Gunnar skal. -Kleptoman-Gunnar? Det mener du ikke?
-Han har stjålet mange plader her. -Men om 43 år er han politimand.
De fleste kan ændre sig, men du har opbrugt al tillid.
Jeg må være blevet hjernevasket af et banksvin.
Jeg er et godt menneske. Det er da tydeligt, når man ser på mig?
Jaså. Er du virkelig sikker på, at du vil forære husene væk?
-Sådan har jeg forstået det. -Ja, det passer.
Husene skal overføres til en Gunnar Savela. Her er hans personnummer.
Javel.
-Og hvor er han? -Ikke her. Skal han være det?
Hvis han får to udlejningsejendomme foræret, bør han vel vide det.
-Ja, præcis. -Om ikke andet ...
... skal jeg bruge hans underskrift.
Lige nu er Gunnar ikke moden nok til at vide, at han er husejer.
-Han er kleptoman. -Kleptoman?
Kan underskriften vente, til han kommer på politiskole?
Hvad taler du nu om?
-Har du en søn, som hedder Ruben? -Ja. Hvordan ved du det?
Glem alt, hvad vi har sagt. Bengt forbliver husejer -
-og din søn får en lejekontrakt.
-Han er otte år. -Ja, nu, ja.
Når han flytter hjemmefra, skal han have et sted at bo, lille Ruben.
-Ja. -Jeg ved, hvilken lejlighed han må få.
Meget billigt.
Okay...
Kan vi tage det igen. Jeg forstår det ikke. Hvem fanden er lille Ruben?
Jeg forstår det ikke. Vil du gentage det?
Mægleren er Elsas farfar. Det var i den lejlighed -
-hendes forældre mødtes til en fest i 80'erne.
-Nu vil Elsa eksistere igen. -Ja.
En gang til. Jeg bliver så tung i hjernen, når jeg ikke har røget.
Vent. Er det mig, der laver Elsa nu? Tænk, hvis jeg har skabt min kæreste.
Du tænker jo kun på Elsa. Hvad med mig? Og dig selv?
Du skal også findes. Du dør snart. Fem timer til den 1. september.
Nu får du chancen for at gøre alting rigtigt.
Hvis du ikke får storhedsvanvid, men giver mig pengene -
-så skal jeg nok overleve. Giv overskuddet til noget godt.
Er jeg den rette til det her? Jeg er en almindelig, simpel proletar.
Du har datoen, i dag om 43 år. Mød mig på perronen.
Tænk, hvis jeg glemmer det. Jeg er en gammel mand til den tid, 81 år.
-Jeg er måske senil eller død. -Skriv det op. Stil uret.
Send en anden. Send Elsa. Hun bliver født i 1990.
Det her er for tåget. Jeg gør det for din skyld. Du er min kompagnon.
-Jeg vil gøre mit allerbedste. -Okay. Vi ses om 43 år.
Eller om en halv time, alt efter hvordan man betragter det.
Jeg skal bare lige hente ilten.
Vi ses om... 43 år.
For helvede.
Nej, ikke et grønt tog.
1. september. Fandens.
Er du okay, kammerat? Halløj?
Kan du høre mig? Hallo?
Kan du høre mig? Vi må skaffe en ambulance til dig.
Jeg løber op og prøver at ringe derfra.
Nej... Nej...
Kom nu.
Pas på afstanden mellem vogn og perron.
Er det dig, der er Svante?
Elsa.
Du findes igen.
Findes igen? Hvordan ved du, hvad jeg hedder?
Hvorfor er du så mærkelig? Genkender du mig ikke?
Jeg fik oplyst en tid og et sted, hvor en Svante skulle være.
-Det er mig. -Hvad er der sket?
-Hvor syg er du? -Syg.
-Jeg skal i hvert fald hjælpe dig. -Ja. Bengan har sendt dig.
-Du bor på Klockargränd 4. -Ja, hvordan ved du det?
Jeg boede der for 43 år siden. Jeg orker ikke at forklare det igen.
Hjælp. Han har ingen puls. Vil I hjælpe?
Hvordan går det, Svante?
Vi har ikke åbnet brystkassen. Man går ind gennem lysken.
Tænk ikke mere på hjertet. Du er rask.
-Virkelig? -Ja.
Hvorfor blev du ikke opereret tidligere?
-Hvornår må jeg gå? Hvad koster det? -Ingenting.
Vi udskriver dig i eftermiddag.
Ingenting? Er det ikke et privathospital?
Det er ejet af en stiftelse, som laver nonprofit forskning.
-Tak. -Tak hende, der reddede dit liv.
Ja.
Bengan, du klarede det.
Svante, der er telefon.
-Det er Svante, hallo? -Det er også Svante her.
Mærkeligt at tale med sig selv.
-Er du mig? -Ja. Jeg er 65 nu.
Du skal tilbage til 1973 nu. Det er derfor, jeg ringer.
Du har fået hjælp, tag nu hjem.
-Du har kun én rejse tilbage. -Kun én?
Vælger du Elsa, udsletter du mig. Gør det ikke mod dig selv.
Glem Elsa. Hvis du vælger forkert, forsvinder jeg.
Du får et godt liv, hvis du gør, som jeg siger.
Nej, vi har ikke samme livssyn.
Lad mig dog forklare...
Det er jo tanken, der tæller.
Tak, fordi du reddede mit liv. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Vil du forklare det her for mig?
Hvorfor er jeg med på et billede, der blev taget for 43 år siden?
Du... Jeg sad der ikke kl. 19.30 den 31. august, som der stod i brevet.
-Jeg kom jo efter midnat. -Du dukkede op, lige da jeg ville gå.
-Hvorfor blev du så? -Det var, som om ...
Der var noget. Jeg ved ikke rigtig.
Det gør jeg.
Hvorfor kan jeg ikke huske noget, eller dig?
-Fordi Bengan ændrede tidslinjen. -Hvilken tidslinje?
Pyt med det. Det hænger sådan sammen: Jeg kan rejse i tiden.
-Rejse i tiden? -Følg med, så skal du se.
-Hvorhen? -Til 70'erne.
Følg nu med.
Hvis det virker, kan man så komme tilbage hertil?
Det lover jeg.
Okay.
-Er det det, eller? -Nej, et gammelt tog. Et grønt.
-Hvornår kommer det så? -Det ved jeg ikke.
-Elsa. -Må jeg tale med Svante?
Det er til dig.
-Hallo? -Det her er sidste rejse.
Har du fortalt hende, at hun ikke kommer hjem i 43 år?
-Nej. -Hun vil hade dig for det.
Det bliver aldrig jer to. Og bliver du her, udsletter du mig.
Tag nu tilbage, uden Elsa.
Og spar for helvede op til pension i tide.
Jeg har opdigtet det hele.
Hvad med brevet?
Jeg er en idiot. Ingen kan rejse i tiden.
Præcis. Ingen kan rejse i tiden.
Åbnes den 31. august 2016
Hej. Hvordan gik det i fremtiden? Klarede jeg det. Er du rask nu?
Ja.
Ja. Hvad er der, min ven? Er du nedtrykt?
Kom nu. Vi laver byens bedste pladebutik.
-Det føles meningsløst. -Du snød jo døden, Svante.
Du skulle stemple ud den 1. september. Kaste håndklædet. Skride i svinget.
Stille træskoene. Snuppe harpen. Vende næsen i vejret. Tage himmelekspressen.
Var glad for, at du lever, for fanden.
I er så forkælede, nutidens unge. Tænk på dem, der er døde.
Faktisk dør ingen. Alle, der har levet, lever evigt i deres tid, deres boble.
Sådan kan man godt se på det.
Fin metafor for angst, du.
-Er det Elsa? -Ja.
Det duer ikke at stritte imod. Det bliver aldrig hende og mig.
Nemlig, sådan er det med kærligheden.
Jeg traf en donna fra Reimers. Det duede ikke. Hun gik op i fluor.
Vi var uenige angående mundhygiejne. Det ville aldrig blive hende og mig.
Du skal stå og sortere plader med mig, ikke rode rundt med Elsa.
Leg ikke med skæbnen, kammerat. Det får du ikke noget ud af.
Hvor blev uret af, der hang der?
Jeg ved ikke, hvornår jeg skal til frokost.
Lavt batteriniveau.
Er du hjemme? Hej. Krister snuppede kaffekassen på jobbet. Vi har købt øl.
Vil du med til gruppesex? Jeg vil knalde.
Altså, jeg kan jo ikke love, at der bliver gruppesex.
Det virker lidt tamt i aften.
Kom, jeg skal vise dig noget.
Det her er mit eksamensarbejde.
-Klar? -Ja.
En lampe. Hvad skal jeg kalde kunstværket?
-Noget filosofisk... -Skæbnen. Kald det for skæbnen.
Skæbnen? Nej, den slags tror jeg ikke på.
Der er ikke noget højere plan. Skal jeg bevise det?
-Hvad laver du? Hold op. -Skulle det være forudbestemt?
Nej. Jeg bestemte, at hun skulle have nødder i skallen, ikke et højere plan.
-Eller også er det skæbnen. -Pokkers, nu kommer hun.
-Hør, lad mig lige tale med dig. -Gerne. Om hvad?
Det var tarveligt at kaste jordnødder i hovedet på mig.
-Du så jo sulten ud. -Gjorde jeg? Det var jeg ikke.
-Slap dog af. -Jeg synes, at du skal sige undskyld.
-For hvad? -For at kaste jordnødder på mig.
-Bliv i bedre humør. -Det er let at sige.
-Det er jo en fest. -Ja, det er sandt.
-Er det mit problem? -Nej. Jeg vil have en undskyldning.
-Undskyld. -Ja.
Skal vi danse? Så gør vi det nu.
Man burde sortere og genanvende affald i stedet for at brænde det.
Ja. Hvorfor gør man ikke det? Det vil jeg tage op i elevrådet.
Svante, jeg tror, at jeg kan få tøsen med hjem.
-Er hun ikke fin? -Ja, tag dig lidt af Ulla.
Hvad? Ved du, hvad hun hedder? Kender du hende?
Men husk: Bliv ikke skræmt, når hun siger, hvad hun vil studere.
Du er ikke sur over det med gruppesex, vel? Svante?
Hvad er der, Krister? Er du nedtrykt?
Jeg har lige læst bogen færdig. Hvad skal jeg nu? Det føles så tomt.
Der kommer flere bøger. Det gør der.
-Ulla, skal vi danse? -Ja.
-Hvad skal du studere til efteråret? -Til politibetjent.
-Øv. -Skal vi nu skændes igen?
Nej.
Du, jeg glemte at spørge dig om noget.
Hvordan slår jeg igennem? Hvordan bliver gennembruddet?
Er der barrikader til koncerterne? Er jeg stor i hele Skandinavien?
Møder jeg Mikael Wiehe? Møder jeg Jan Myrdal og den slags?
Du sagde, at jeg slår igennem i 1974. Det er vel ikke til Melodi Grand Prix?
Jeg løj.
Løj? Nu ved...
-Hvad siger du? -Du slår aldrig igennem.
Du er med på opsamlingen Absolute Progg, men det er alt.
Så det er min skæbne? Øv, hvor dårligt.
Du kan da spille alligevel. Blæse være med skæbnen.
Hvad sagde du? Blæse være med skæbnen. Sagde du det?
Ja. Blæse være med skæbnen.
Hvis den findes, så er der ingen fri vilje. Hvem fanden tror på det?
Ja, hvem fanden tror på det? Godt sagt, Svante.
Nu skal du høre en nyskrevet sang, Grisefest på Operabaren.
En sønderlemmende anklage af de fede katte i samfundets top.
Hør. Er det et hit, tror du?
Jamen, der er jo det pokkers ur.
Det er nemt at rejse i tiden. Alle kommer til fremtiden.
Det er bare at vente, så havner man der til sidst.
BASISGRUPPEN ÆNDREDE MIT LIV
PERRONEN 00.13
-Er det dig, der er Svante? -Elsa. Du findes igen.
-Hvordan ved du, hvad jeg hedder? -Hvorfor er du så mærkelig?
-Det er Svante, hallo? -Det er også Svante her.
-Sært at tale med sig selv. -Er du mig?
Ja. Jeg er 65 nu.
Du får det godt, hvis du gør, som jeg siger.
-Nej, vi har ikke samme livssyn. -Lad mig forklare...
-Elsa. -Må jeg tale med Svante?
Det er til dig.
-Hallo? -Læg ikke på.
Du kan ikke stoppe mig. Jeg bestemmer min fremtid.
-Der er jo ikke noget tog. -Jo.
Tag ikke tilbage. Bliv her, hos Elsa.
Jeg har ventet på at gøre det her i 43 år.
Men det er jo selvmord.
Nej.
Jeg giver mig selv en chance til.
Hvordan selvmord? Hvem var det?
Jeg bliver her.
Du har fundet på det hele.
Kan vi gå hjem til dig? Jeg vil vise dig noget der.
Du blev meldt savnet den 1. september 1973.
Du blev erklæret død to år senere.
-Så findes jeg jo ikke. -Jo, du er jo her.
-Hvem er I? -Hvem er du selv?
Hvad laver I i mit hjem?
Det forholder sig sådan: Året er 2016.
-Nej, året er 1899. -1899?
Jeg har tuberkulose og er døende. Jeg vil ind i mit hjem og hvile.
Hør her. Du skal ikke dø. Vi hjælper dig.
-Jeg er syg. -Vent her.
Hvem er han? Kender du ham?
Det her har vi gjort før, du og jeg.
Tekster: Steen Svanholm www.undertext.com